ÎN ÎNTUNERIC: CARNE ŞI OASE
Zi a Recunoştinței fericită !
- Mă lași pe mine să-l tai ? - Dacă te las, mâncăm mâine.
- Îmi place să fiu minuțios. - Nouă ne e foame acum.
- Nu-i așa, Kim ? - Ne e foame acum, tată.
Dacă îl taie ea, mâncăm. Dacă-l tai tu, așteptăm.
Bine, sălbaticelor. Bună încercare !
Fiind Ziua Recunoştinței, propun ceva nou.
Să împărtășim recunoștința. Tu ești prima, Rose.
Sunt recunoscătoare că vă am pe voi.
Spre deosebire de ceilalți țicniți cu care am de-a face.
Zâmbetele voastre îmi înseninează ziua.
Dar tu, Kim ?
Sunt recunoscătoare pentru tot ceea ce am, pentru noi.
- Tu urmezi, tată. -Aşa e.
Sunt recunoscător că n-am tăiat eu curcanul. Sunt flămând.
- Ți-am spus eu! - În general...
Sincer să fiu, n-aș vrea să vă pierd niciodată.
Voi sunteți iubirile vieții mele.
- Bine zis ! - Vă iubesc !
- Şi eu vă iubesc. - Zi a Recunoştinței minunată !
Scuze, n-am vrut să te sperii. Eu plec. Ți-ai luat medicamentele ?
- Fii serioasă, Kimberly... - Nu-mi place cum reacționez.
Problema e că te ajută mult. Deschide palma !
Bravo ! Ştiu că nu vrei să faci mare caz de ziua de azi...
- Ai dreptate. - Bine. Schimbăm subiectul.
Mătușa Jane ți-a trimis un pachet, ajunge azi.
Ar fi bine să-l aduc înainte să-l fure hoţii de pe verandă.
- Nu-l fură nimeni. -Zău?
Spune-i vecinului căruia i s-a furat unul de pe verandă deunăzi.
La fel a pățit şi vecina de la a doua casă.
Ştiu ce încerci să faci.
Ştii ? Bineînțeles că ştii.
Fie că-l aduci sau nu, nu e vina mea dacă cineva îl fură înainte să vin.
Pa!
9 NOIEMBRIE 2018
AGORAFOBI ANONIMI
A IEŞIT CINEVA DIN CASĂ SĂPTĂMÂNA ASTA ?
DA, AM IEŞIT PÂNĂ PE STRADĂ
BRAVO, PRIETENE !
GROZAV, TOM!
DOAR EU SIMT UŞOARE SIMPTOME CLAUSTROFOBICE ?
AŞA E, ÎNDEOSEBI LA ÎNTÂLNIRILE DE FAMILIE.
AM PETRECUT ZIUA RECUNOŞTINȚEI CU VERIŞORII.
CHINUIT AFARĂ, CHINUIT ŞI ÎN CASĂ.
EU MĂ SIMT ÎN SIGURANȚĂ ÎN CASĂ.
ASTA FIINDCĂ EŞTI SUB TRATAMENT, SCUMPO.
AŞA E, DAR NU AM ALES EU ASTA.
- APROPO, LA MULȚI ANI ! -E ZIUA TA AZI ? POFTIM!
LA MULȚI ANI!
Drace !
Kimberly, pachetul era pe verandă. Îl iei, să-mi las umbrela jos ?
Kim ? Kim...
Mulţumesc.
- Ce s-a întâmplat ? - Am încercat să iau pachetul.
Felicitări ! E important să încerci să-ţi depăşeşti limitele.
Poate după şedință încercăm să ieşim până la drum.
Îți testezi limitele.
Azi ai împlinit 17 ani. La mulți ani !
Aşa e. E doar o zi obişnuită, ca oricare alta.
Povesteşte-mi despre o zi obişnuită.
Mă trezesc, mă îmbrac, îmi fac temele,
stau prin casă, îl aştept pe tatăl meu,
luăm cina, mă uit la televizor şi apoi mă culc.
Ce părere ai despre tratament ?
Mă face să mă simt ciudat.
E de bine sau de rău ?
Văd că tatăl tău încă amenajează casa.
Da, când are timp. Lucrează mult în ultimul timp.
Ce crezi că ar spune mama ta despre debandada asta ?
Sau acceptă haosul provocat de amenajările interioare ?
Vrei să discutăm azi despre ea ?
A trecut aproape un an de la moartea ei.
Ştiu că zilele de naştere şi sărbătorile răscolesc sufletul.
Mai ştiu că Ziua Recunoştinței a fost ultima sărbătoare
petrecută de tine şi de tatăl tău cu mama ta.
Nu. A fost o zi obişnuită, ca oricare alta.
Am lucrat cu mulți pacienți suferinzi de aceeaşi problemă.
Oameni cu tulburări anxioase şi atacuri de panică
sau care se izolează de lume.
Diferenţa e că tu eşti o tânără în proces de maturizare
şi trebuie să comunici în persoană cu oamenii.
Da. Îl am pe tatăl meu.
Aşa e, ai dreptate.
- E aiurea. - Nu-mi strica plăcerea.
Bun... Deschide ochii !
Haide, pune-ți o dorință !
- Ce dorință ți-ai pus ? - Dacă îți spun, nu se împlineşte.
- Aşa se spune. Nu ştiu de cine. -Da..
E despre mama.
- E în regulă ? - Sigur.
Să vedem... Arată bine. Nu-i aşa ?
Apropo, ştiu că n-ai aşteptat vreun cadou anul acesta, dar...
Deschide-o.
-Da.. - E foarte frumos.
Poți să-l încerci.
- Vreau să mă văd în oglindă. - Îţi stă bine.
- Mulţumesc. - La mulți ani, scumpa mea !
Mulţumesc.
NOIEMBRIE
Ce aveți în meniu ?
Tom Elkins, bucătar local, are câteva rețete.
- Eu mă culc. - Bine, scumpo.
- Mersi pentru tort. - Cu drag.
- Şi pentru colier. - Ce ai primit de la mătuşa ?
Nişte ceaiuri noi, de trandafir alb şi Keernun,
şi o carte despre învingerea temerilor.
- E subtilă mătuşa ta. -Da..
Ai ieşit tu după colet, ceea ce denotă curaj.
Nu. Dr Saunders l-a adus în casă.
- Măcar nu l-au luat hoţii. -Aşa e.
- Ţi-ai luat medicamentele acum ? - Da, sigur.
Vrea să mă trimită de aici ?
-Cine ? - Dr Saunders.
Uneori am impresia că vrea să mă trimită la un ospiciu.
Nimeni nu te trimite niciunde, scumpo.
Dr Saunders vrea să te ajute să te vindeci, amândoi vrem asta.
- Bine. - Du-te şi odihneşte-te.
- Noapte bună. - Noapte bună, scumpo.
Mai sunt 13 zile până la Ziua Recunoştinței.
Ce?
- Kim... Kim ! -Ce e?
- Vrei să mă ajuți la amenajări ? - De ce ?
Mi-ar prinde bine ajutorul. Te rog. Ajută-mă puțin azi.
- Amuzant... - Scuze.
Nu-i nimic.
Se simte un curent puternic venind dinspre pod.
- Fiindcă ai făcut o gaură în perete. -Da..
E aşa deoarece nu l-am izolat. Era pe lista mamei.
Mereu mă sâcâia să o rezolv. Era şi timpul.
-Pot? - Da, sigur.
- Super ! - Pune-ţi masca, să nu înghiţi praf.
- Şi ochelarii. - Mulţumesc.
- Văd tavanul casei. - Serios ?
- E interesant. - Mă gândeam
să fac curcan de Ziua Recunoştinței şi ceva garnitură.
Nu vor fi la fel de delicioase ca ale mamei, dar...
Am putea să facem ca sărbătoarea să fie una specială.
- Sigur. Dacă crezi că te descurci. - Dacă mă ajuţi, mă descurc.
Dacă vrei şi tu, mi-ar plăcea.
Pregătim cină de Ziua Recunoştinței. Sună grozav.
16 NOIEMBRIE
- Aşadar, ai vreun ţel în viaţă ? - Cum ar fi ?
Dacă ai putea să alegi, ce meserie ţi-ar plăcea ?
Nu ştiu. Poate ceva ce să implice călătoritul.
Călătorit ? E interesant, având în vedere...
Cred că zgomotele astea zilnice îți dau dureri de cap.
M-am obişnuit. Tatăl meu e priceput.
Călătoritul... Nu asta a fost branşa mamei tale ?
- A fost agent de turism ? - Însoțitor de zbor.
- Ospătăriță în avion. -Da..
Aşa îşi numea meseria.
N-am venit să te judec. Intenţia mea nu e să te supăr.
Dar nu te pot ajuta dacă mai continui să ascunzi problemele.
Ce vrei să-ţi spun ?
Moartea mamei tale a fost o suferință mare pentru vârsta ta.
Una e să moară înainte de vreme şi cu totul alta să-ți fie luată.
- Nu ştii ce vorbeşti. - Doar fiindcă nu discutăm...
M-am săturat să-ţi răspund la întrebări. Dă-mi pace !
Să zicem că-ți dau pace şi nu mai vin.
Ce urmează apoi ? Crezi că îți va fi mai bine sau mai rău ?
Toată treaba asta cere încredere, Kimberly.
Ai încredere în mine.
Oamenii se critică adesea pentru lucruri îngrozitoare,
pe care nu le pot controla.
E normal să te condamni după o experiență traumatizantă.
De ce aş face asta ? Nu eu am ucis-o.
Ştiu. Dar trebuie să înțelegi ce s-a întâmplat.
Pot înțelege.
Un ticălos mi-a ucis mama şi i-a lăsat cadavrul la întâmplare.
Gata, am spus-o.
M-am vindecat acum ?
Eşti speriată fiindcă ucigaşul n-a fost prins.
Poate de-asta nu vrei să ieşi din casă.
Tu ai face-o ? Aici sunt în siguranță.
Sunt în siguranță alături de tatăl meu.
Dacă păteşte ceva ?
Nu poți sta aici la nesfârşit, trebuie să ieşi.
Dacă te ascunzi aici, îi permiți ucigaşului să câştige.
Să câştige ?
Faci să pară ca un joc.
V-am auzit. S-a cam aprins discuţia.
Şedințele cu tentă conflictuală agită pacienții.
- Sunt obişnuită. - E impulsivă ca mama ei.
Kimberly nu avansează mai deloc, dle Toombs.
- Mai are nevoie de şedințe cu tine. - Vino afară.
S-a comportat Kimberly vreodată agresiv cu tine ?
- Sau cu ea însăşi ? - Nu, n-ar face asta.
- S-a certat cu soția ta ? - Cu Rose ? Nu, nici vorbă.
Nu mai mult decât obişnuitele certuri dintre părinte şi copil. De ce ?
Încerc să-mi fac o idee mai concretă despre ea
şi starea psihică ce a dus la instalarea anxietății.
Nu, n-ar putea răni pe nimeni. Sigur nu pe mama ei, nu intenţionat.
Henry, trecem uşor cu vederea lucruri când vine vorba de familie.
E un clişeu. Părinții sunt ultimii care află.
- Aşadar
Fii atent la comportament ieşit din comun.
Ar putea fi efectul tratamentului sau o patologie mai complexă.
- Comportament ieşit din comun ? - E furioasă.
- Furia se manifestă diferit. -Cum ar fi ?
Iluzoriu, obsesiv, paranoic.
Stă mult timp singură, negând ceea ce i s-a întâmplat.
Nu. Ascultă... Kimberly a trecut prin multe, va trece şi peste asta.
- Va trece. - Eşti îndurerat acum.
Ştiu că nu vă e uşor niciunuia.
Dacă nu va trece peste, casa asta se transformă din refugiu în celulă.
- E locuința ei, nu închisoarea. - Te rog, Henry.
O cocoloşeşti când ar trebui să o impulsionezi,
alungând fobia care o ține captivă.
Ştiu cum să-mi cresc fiica.
Pe săptămâna viitoare !
Te rog să te gândeşti la ceea ce ți-am spus.
- Îmi pare rău. - Pentru ce ?
- Că am fost o nemernică. - Te străduieşti cât poți, nu ?
-Da. - E în regulă ?
Da.
Merg să beau o bere cu băieții la O'Malley's.
Când vin, mâncăm o înghețată la un film.
- Super ! - Ai grijă.
- Şi tu. - Noapte bună!
O adolescentă din Encino e încă dispărută
după ce căutările de o săptămână n-au scos la iveală nicio pistă.
Poliţia suspectează că Sophie Taylor a fost răpită din Encino.
La conferința de presă de dimineaţă,
părinții au cerut orice informații referitoare la dispariția fetei.
Vreau ca lumea să ştie că fiica mea e sufletistă şi extraordinară.
Dacă ne vezi, Sophie, să ştii că te iubim enorm.
Vrem să ştim dacă eşti teafără şi te aşteptăm.
Rugăm persoanele care au văzut-o pe Sophie Taylor
să sune de urgență la telefonul afişat pe ecran.
Dumnezeule...
Preşedintele e din nou criticat
pentru presiunile făcute asupra muncitorilor.
DISPĂRUTĂ: SOPHIE TAYLOR, 17 ANI
ARHIVA PERSOANELOR DISPĂRUTE
PERSOANE ÎNCĂ DISPĂRUTE
DISPĂRUȚI ÎN CALIFORNIA ÎN ACEST AN: 13.086
La naiba !
Încă eşti trează ? Credeam că dormi deja.
- Ai zis că ne uităm la film. - A durat mai mult decât credeam.
- Îmi dai o mână de ajutor ? - Sigur. E frig afară ?
Nu. E puţin răcoare în maşină. Tu ce ai făcut ?
M-am uitat la televizor.
Ai găsit ceva interesant ?
Nu prea. Mai mult am schimbat programele.
Joci la cacealma. Nu ştiu ce urmăreşti, dar văd că mă joci.
- Nu ți-e foame ? - Poftim ?
Cred că mi-a pierit pofta.
Pentru înghețată ? Spăl eu farfuriile.
- Drace ! - Uşurel, agitato !
- Scuze ! - E în regulă.
- Le strâng eu. - Lasă-mă pe mine. Ai grijă...
- Drace ! - Kim, ți-am zis să ai grijă.
- Arată-mi... - E în regulă.
Arată-mi tăietura...
Nu e tare adâncă. Ar trebui să te speli. Vino !
Bun... Poftim !
- Te-am pătat cu sânge. - Nicio problemă.
- Aşa... Măcar cu atât te pot ajuta. - Mulţumesc.
ZIUA RECUNOŞTINŢEI
- Tată... - Zi a Recunoştinței fericită !
- Mersi ! - O să lipsesc puţin azi.
Ţi-am lăsat sfaturi pentru curcan. II lași la cuptor şi îl ungi.
- Crezi că te descurci ? - Da, sigur.
- De unde mi-ai luat cadoul ? - De la o bijuterie. De ce ?
- Eşti sigur că nu e la mâna a doua ? - Poftim ?
- E oxidat. Observi ? - Oxidat ?
-Da. - N-am observat când l-am cumpărat.
Probabil e defect de fabricație. Se mai întâmplă.
Poate poți cere să ți-l schimbe cu unul nou.
Era singurul pe stoc. Îmi pare rău, Kim.
Mănâncă-ţi micul dejun înainte să se răcească.
Mulţumesc.
CONCURSUL DE ŞTIINŢĂ CLASA A V-A
Dezgustător.
La naiba...
E o pată de sânge ?
Dumnezeule !
Bună, mătușă Jane ! Sunt Kimberly.
Ştiu că e sărbătoare, dar vreau să stau la tine câteva zile.
Îţi explic când ne vedem. Sună-mă când poţi. Pa!
Poți s-o faci, Kimberly ! Haide...
Nu poți rămâne aici, Kim.
Bun...
Sunt doar sunete, sunt doar păsări.
O să te descurci.
O să te..
Am ajuns ! Am prins ultima plăcintă cu dovleac.
Cum te-ai descurcat cu curcanul ? N-ai pregătit masa...
Ce sunt astea, tată ?
- N-ai de ce să-ţi faci griji. - Le-ai furat ?
- Ce ai căutat în pod ? - Am vrut să văd ce ai făcut.
Ce să vezi ? Am amenajat casa.
Sincer, Kim, ar trebui să încetezi cu supozițiile astea absurde.
Te-am auzit când ai urcat în pod noaptea.
Asta făceai, le ascundeai ?
- Tată! - Am dreptul la viață privată.
- De ce le-ai ascuns ? - La naiba, Kim, s-a uscat !
- Tată... - De-asta nu ți-am luat pisică.
De ce le-ai ascuns în vechea poșetă de serviciu a mamei ?
Îmi lipseşte mama ta, Kim. Ca tine, încerc să nu arăt asta.
Uneori simt nevoia să stau singur cu puținele ei lucruri rămase.
Sunt doar ale mele. Kim...
Îmi pare dacă te-am supărat, dar nu sunt perfect.
Pe ăsta e sânge.
E vopsea.
MĂTUŞA JANE
- Nu răspunzi ? - Nu, nu acum.
- Îţi iei medicamentele ? - Poftim ?
Dr Saunders a zis că pot apărea efecte secundare.
- Comportament haotic, paranoia. - Nu o întoarce împotriva mea !
Sincer să fiu, iar te comporți anxios pentru nimic.
- Nu mă mai minți ! - Nu ridica tonul, sunt tatăl tău !
- Tu ai ucis-o ? - Poftim ? Pe cine ?
Pe Sophie Taylor.
Ăsta e colierul ei, nu ? Nu-i aşa ?
Vreau adevărul, tată. Nu vrei să mi-l spui ? Bine.
Sunt identice. Au aceleași însemne.
Am vorbit cu bijutierul.
Mi-a spus că e un stil anume, numit "stil învechit”.
Bine. Dar astea ? Ale cui au fost ?
Au fost ale mamei tale.
Le-a găsit prin avioane de-a lungul anilor.
Trebuia să le fi returnat la obiecte pierdute.
Mama ta n-a fost perfectă. Nici eu, nici tu nu suntem perfecți.
Nu ți-am spus din cauza problemelor tale.
- Asta nu explică... - Devii ca ea. Ştii ?
Nevrotică şi paranoică până la capăt.
Tu ai ucis-o ?
- Nu, Kim. - Dumnezeule... Ai ucis-o pe mama ?
Ucigaşul mamei tale...
...e încă în libertate.
Ba nu. A fost lângă mine tot timpul.
Kim, fii serioasă...
Kim, stai ! Kim...
Kim...
Deschide ușa. Nu te prosti. N-am făcut nimic rău. Kimberly !
Te iubesc. Deschide ușa !
Orice ai face acolo, să nu te rănești, scumpo.
Kimberly... Am zis să deschizi naibii ușa !
Deschide afurisita de uşă !
Bine. Când ajung la trei, intru peste tine.
Unu...
Doi...
-Trei! - Sun la poliție !
Urgențele ! Cu ce vă ajut ?
Tatăl meu vrea să intre cu forța în camera mea.
- Numele ? - Kimberly Toombs.
- Îmi spui locația ta ? - Bd Victoria 14, Echo Park.
Ce urgență ai ? Tatăl intră forțat peste tine în cameră ?
- Cred că a rănit pe cineva. - Pe cine ?
- Nu ştiu. Trimiteți ajutor. - Am trimis poliția.
- Uşa are încuietoare ? - Am încuiat-o.
Rămâi în cameră. Poliţia e pe drum.
Cred că s-a întors.
- Kimberly, du-te de lângă uşă. - Kimberly, rămâi pe fir.
- Imediat... -Nu!
Aproape am terminat. Kimberly !
-Nu! - Ce faci ? Pleacă de la geam !
-Nu! - Ce faci ? Termină !
Ţi-am spus că nu te rănesc ! Am spus că ajunge !
Gata?
Te-ai calmat acum ?
Te-am întrebat ceva. Eşti calmă acum ?
Kimberly, putem să discutăm calm şi rațional ?
Putem ?
În ultimul timp sunt cam stresat, atâta tot.
I se poate întâmpla oricui.
- Pe cine ai sunat ? - Pe nimeni.
Scumpa mea...
Mi-aş dori să nu fi făcut asta.
E în regulă, rezolvăm problema.
Ce ne facem ? Poliția e pe drum. O să ai multe explicații de dat.
Şi tu.
Cine o să aibă grijă de tine ? La asta te-ai gândit ? Nu.
Fără mine, nu ai un acoperiş.
Un acoperiş de sub care te temi să ieşi, ca să fiu mai concret.
Probabil ai ajunge într-un azil, cu săli sigure şi cămaşă de forță.
- Tu ai nevoie de ajutor. - Eu n-am făcut nimic.
- Te comporţi paranoic, iluzoriu. - Nu e adevărat.
Ascultă-mă...
Eşti sigură ? Scumpo, mă cunoşti de când te-ai născut.
Mereu ți-am fost aproape.
Nu te-am lovit niciodată.
Nu te-am rănit niciodată.
Abia am ridicat tonul la tine. Nu-i aşa ?
N-am dreptate ?
Te iubesc şi însemni totul pentru mine, Kimberly.
Şi bijuteriile ? Nu cred că au fost ale mamei.
N-are importanță. Îmi pare nespus de rău că le-ai găsit.
N-a fost uşor.
A fost îngrozitor ce a pățit mama ta, dar nu mă poți învinui pe mine.
Ştiu că mă urăşti şi te înțeleg.
Am fost oarecum mai retras în ultima vreme.
Dar am avut multe pe cap.
Am vrut ca prima Zi a Recunoştinței fără mama ta să fie...
Nu ştiu, am vrut să-ți fie suportabilă.
Să ne fie suportabilă. lar tu mă acuzi că aş fi criminal ?
Cum ai putut să te gândeşti la asta ?
Când poliția bate la uşă, trebuie să fii fermă.
Trebuie să fii fermă aici...
...Şi aici, fără nicio îndoială.
Altfel, distrugi ce a mai rămas din familia noastră.
Aşadar, eşti absolut convinsă
că sunt ceea ce insinuezi tu ?
Bun.
Când vin politiştii, nu le spune nimic.
Din cauza medicamentelor şi a problemei nu gândeşti lucid.
Vor înțelege.
Bună seara ! Suntem agenții Foster şi Banks, LAPD.
- Bună seara ! - Am primit o alertă
de la această adresă de jumătate de oră, cu o femeie în pericol.
- Fiica mea. - Eşti proprietarul ?
-Da. - Numele ?
Henry Toombs.
În urma alertei, avem temei pentru a intra în casă
pentru percheziție şi interogare.
- Te împotriveşti ? - Nu. Intrați...
Scuzaţi-mi dezordinea, îmi renovez locuința.
- Kimberly ? Tu ai sunat la urgenţe ? -Da.
E puțin jenant, dar Kim a exagerat.
- Dle Toombs, te rog să ieşi. - De ce ?
Vreau să discut doar cu ea. Colega îți va lua declarația în bucătărie.
- Bine. - După tine.
- Sunt agent Banks. Îți aduc ceva ? - Nu.
- Eşti rănită ? - Nu.
- Tatăl tău renovează casa ? - Da. Durează de ceva timp.
- Îmi dai voie ? - Sigur.
- Scuze !
E în regulă, o ridic eu.
Kimberly, vreau să-mi spui ce s-a întâmplat. Poţi face asta ?
Probabil aveți multe alerte false de sărbători.
- Ce te face să crezi asta ? - Se aprind spiritele la reuniuni.
Apoi, unchiul Joe îl înjunghie pe verişorul Lou cu ceva ascuțit.
- Se mai întâmplă. - Nu e ceea ce pare.
Kimberly, tatăl tău nu e aici, suntem doar noi două.
Ai sunat cu un motiv. Spune-mi de ce ai sunat la urgențe.
Nu-i nimic. Are dreptate, am exagerat.
Fiica ta e predispusă la acest tip de comportament ?
Nu. E fată bună, dar a avut un an greu.
Mama ei a fost ucisă anul trecut.
- Rose Toombs ? -Da.
- Condoleanțe ! - Poliția nu l-a prins încă.
Vrei să spui că de-asta a sunat la urgențe ?
Fiica mea s-a izolat în casă de atunci, nu poate ieşi.
Se panichează când deschid uşa. Are amețeli când deschid un geam.
Urmează un tratament pentru...
- Agorafobie ? -Da.
- Urmezi un tratament ? - Tata mi-a angajat o terapeută.
- Fac şedințe acasă. - Îmi spui numele ei ?
- Doctor Helen Saunders. - Eşti de acord să o contactăm ?
Nu i-am fost destul de aproape. Am avut enorm de mult de lucru.
Încerc să ne asigur traiul.
Se simte singură şi e furioasă.
Am mustrat-o puțin mai devreme şi s-a închis în cameră. Adolescenții...
De ce ai mustrat-o ?
Casa e cu fundul în Sus acum.
Bine. A urcat în pod şi i-am spus...
Urcase să vadă nişte lucruri care i-au aparținut mamei ei.
Aproape că şi-a rupt gâtul.
M-am pierdut cu firea. A fugit în cameră şi n-a mai ieşit.
Am ridicat puţin tonul. Nu e obişnuită să mă vadă aşa.
A decis să sune la urgențe.
Domnule Toombs, violența domestică e o infracțiune gravă.
Avem multe cazuri. Trebuie să te întreb...
Ai lovit-o vreodată ?
- Nu, niciodată. - N-a ridicat mâna la tine ?
Nu. Eram doar nervoasă. Nu trebuia să fi sunat.
- Nu vreau să aibă probleme. - Te înțeleg, e tatăl tău.
- N-a greşit cu nimic. - Sigur n-ai nimic să-mi spui ?
Da, sigur.
- Cred că am terminat aici. - Aşa se pare.
Potrivit tatălui tău, a fost o neînțelegere.
-E adevărat ? - Îmi cer scuze.
Va trebui să te atenționez că risipeşti timpul agenților.
Trebuie să fim solicitați doar în cazuri reale.
- M-ai înţeles ? - Da. Îmi pare rău.
Am terminat atunci. Noi plecăm.
Te iubesc.
- Mulţumesc că ați venit. - Noapte bună!
Mulţurmesc. Noapte bună !
Aşteaptă puţin.
Ascultă-mă... Dacă vrei să discutăm
despre ceva ce ai omis astăzi, sună-mă pe telefonul meu.
- Bine. - În caz de orice.
Mulţumesc.
Noapte bună ! Mulțumesc. Sărbători fericite !
Mă culc. Îţi repar uşa dimineață.
ÎNTREBUINȚARE: ANESTEZIE EFECTE: PIERDERI DE MEMORIE
E CINEVA ? AM NEVOIE DE AJUTOR.
Eşti în camera mea.
Cum te-ai simți tu dacă ți-aş umbla prin lucrurile personale ?
Să fiu dezamăgit sau nervos ?
Să mă macin că nu te-am educat cum trebuie ?
- M-am rănit. - Dă-mi-l...
-De ce? - Fiindcă e al meu.
- N-a fost în colecția ta. - Dă-mi-l.
- Ştii ce e ciudat ? -Ce?
Toate tinerele dispărute semănau oarecum între ele.
Toate semănau cu mama.
Situaţia începe s-o ia razna. Te iubesc, am iubit-o şi pe mama ta.
Familia noastră a fost şi a rămas cel mai important lucru pentru mine.
În noaptea dispariției mamei tale ne-am certat.
Rose îşi schimbase programul din nou.
Mă săturasem să nu fiu pe primul loc, să nu fim noi doi puşi pe primul loc.
Regret fiecare cuvânt spus la supărare ? Da!
Am remuşcări în fiecare minut al fiecărei zile.
Când polițiştii au găsit cadavrul mamei tale,
crede-mă pe cuvânt că mi-a sfâşiat sufletul.
Aş vrea să pot să-mi retrag cuvintele dure
şi să le înlocuiesc cu unele pline de compasiune şi răbdare.
E exact ceea ce fac acum.
Crezi că aş vrea să te pierd ?
Crezi că-i permit doctorului Saunders să te interneze ?
Nici vorbă, Kimberly ! Familia e totul.
Te rog să mi-l dai.
Odihneşte-te, totul va fi bine la dimineață.
Kimberly...
Kim... Lasă-l jos !
- Câte au fost ? - O să te răneşti.
- Câte ? - M-a avertizat dr Saunders.
A spus că un efect secundar ar putea fi agresiunea.
N-am băgat-o în seamă când mi-a spus să fiu atent.
- Dacă ne răneşti, te vor lua. - Lasă-mă în pace.
Nu doar eu m-am certat cu ea în acea seară.
Nu-ţi aminteşti, nu ? Nu mai ştii cât de nervoasă erai pe ea ?
- Nu-i adevărat. -Nu?
-Nu! - Eşti sigură ?
- Pleacă! - Nu e ceea ce crezi, Kim.
- Ai încredere. - În tine ?
- Să cred pe cineva care înşală ? - N-am făcut-o.
Ne părăseşti pe amândoi.
- Pleacă şi nu te mai întoarce ! - Kim !
Kimberly, dă-mi cuțitul înainte să faci ceva ce o să regreți.
- Kimberly, pune-l jos. - Nu te apropia de mine.
Nu te apropia !
Nu... Nu, tată!
Zi a Recunoştinței fericită !
VINEREA NEAGRĂ
Tată?
Tată, eşti aici ?
Tată...
Tată, te rog să nu-mi faci asta.
Nu-mi face asta !
Sunt mai mult dezamăgit decât furios.
Nu-mi dai de ales, Kim. Nu te mai poți controla.
Nu & ceva definitiv. Nu e nici pedeapsă.
Ţi-am lăsat din cina de sărbători pe care n-am mai ținut-o.
Inclusiv din plăcinta pe care, sincer să fiu, nu o meriţi.
Ar trebui să-ţi ajungă deocamdată.
Nu mai primeşti telefonul şi laptopul până nu îți revii.
Scumpo, trebuie să plec puţin, terminăm discuţia când mă întorc.
Tată ? Tată!
Nu-mi poți face asta ! Nu poți să-mi faci asta !
Bine...
La naiba... La naiba !
Drace !
Da...
Kimberly...
Cum ai putut face aşa ceva ?
Îţi mai aminteşti când te-am dus la spectacolul de magie ?
A făcut-o pe o femeie să dispară.
Da... Îmi amintesc că au pus-o într-o cutie şi...
„..a dispărut.
Te-ai apropiat de mine şi m-ai întrebat cum a reuşit.
Îţi mai aminteşti ce ți-am zis ? "E magie.”
"Femeia a dispărut, dar va apărea din nou.”
Întreaga săptămână ne-am jucat de-a v-ați ascunselea prin casă.
Ştii ceva ? Mereu te-am găsit.
Iar tu ieşeai mereu.
leşi, te rog.
Foarte bine...
Dumnezeule...
Kimberly !
La naiba...
Acoperă-ţi urechile, scumpo !
Încă puțintel şi ajung la tine.
Dumnezeule...
La naiba !
Jane, sunt Henry. Sunt bine. Tu cum eşti ?
Nu poate. Chiar acum e ocupată cu ceva.
Îi spun să te sune după ce termină. Te-a sunat ? Când ?
- Ajutor ! - S-a cam săturat să stea în casă.
E un semn bun că vrea să iasă din casă, nu-i aşa ?
Cred că a exagerat puțin când ţi-a cerut să doarmă la tine.
Sigur că ar trebui. Kimberly s-ar bucura să te vadă.
Dă-mi vreo două zile. E debandadă, vreau să fac puţină ordine.
Bine. Ai grijă de tine ! Mama dracului !
A fost mătuşa Jane.
A zis căi-ai lăsat mesaj că vrei să mergi la ea.
Nu ne ajuți deloc, scumpo.
Kim ! Chiar trebuie să cobor după tine ?
La naiba !
Kimberly ? Ştiu că eşti speriată. N-ai înțeles cum stă treaba.
Vreau să te ajut, sunt tatăl tău.
Te iubesc indiferent de ce ai făcut.
Rămâi în linişte şi faci exact ceea ce îţi spun.
Altfel, cineva o să sufere.
Kimberly...
Du-te...
- Dr Saunders ? - Bună ! Scuze de întârziere.
A fost o zi agitată. E haosul de după sărbători şi de Vinerea Neagră.
Trebuia să fi sunat să vă spun că întârzii.
- E totul în regulă ? - Ce vrei să spui ?
Eşti cam murdar.
Da, lucrez la casă.
Mă primeşti ?
Va trebui să reprogramăm. Am multă treabă, nu e momentul potrivit.
Tată?
E în regulă, poate să intre.
Nu cred că e momentul potrivit acum.
Dr Saunders a bătut drum lung.
E în regulă, putem termina treaba mai târziu.
Bine.
- N-ai glumit. -Aşa e.
- Parcă a explodat o bombă aici. - Da, e o zi plină.
- Mai bine o țineți aici azi. - Bine.
- Mă bucur că te ține ocupată. -Da.
Particip şi eu la această şedință.
- Dacă n-ai nimic împotrivă. - Bine.
- Aşadar, urmezi tratamentul ? - Nu.
-De ce nu? - Cred că am uitat.
- Cum te simți fără tratament ? - Am mintea mai limpede.
Atacurile de panică au sporit ori s-au diminuat ?
Nu ştiu. Uneori mă simt captivă.
- Captivă ? - În această casă.
Nu la propriu.
Explică-mi mai exact.
Vreau să ies din casă, dar nu pot.
Bine. Ce te reţine ?
Nu ştiu ce s-ar întâmpla cu tatăl meu.
Te temi că, dacă pleci, s-ar putea să nu-l mai vezi ?
Mai exact, s-ar putea să nu mă mai întorc.
Se numeşte maturizare, Kim.
Toți trecem prin asta. Copiii pleacă de acasă.
Dar cu paşi mărunți. Întâi trebuie să ieşi din casă.
- Nu te-am servit cu ceva de băut. - Nu doresc, mulțumesc.
Fac un ceai excelent.
Mătuşa mea, Jane, sora mamei, mi-a trimis nişte ceaiuri noi.
Vreau să le combin. Lady Grey, coacăz negru...
- E ca Earl Grey. - Nu vrea.
- Eşti sigură ? - Nu mai insista.
Ştii ce ? Mi-ar plăcea să gust renumitul ceai al lui Kimberly.
Grozav ! Îl pregătesc chiar acum.
Dacă nu cumva vrei să-l pregăteşti tu.
Nu. Dr Saunders îl vrea pe cel făcut de tine.
- Îţi fac şi ține dacă vrei. - Sigur, dar nu sta prea mult.
AJUTĂ-MĂ, SUNĂ LA URGENȚE !
- De descurci ? -Da.
Cum aţi petrecut Ziua Recunoştinței ?
- Gata. Poftim ! - Mulţumesc.
Ce ceai e ?
Ţi-am pregătit Keemun, cu puțin ceai de trandafir alb.
Se poate să nu fie bun. E ceai negru cu lapte şi zahăr.
Cred că laptele s-a acrit.
Eu zic că e delicios. Înțeleg de unde atâta vâlvă.
Vreau să vorbim despre mama.
- Dacă crezi că eşti pregătită. - Sunt pregătită.
Poate n-ar trebui să ne grăbim.
Dacă Kimberly îşi doreşte, e alegerea ei, facem cum vrea ea.
- Chiar vreau să discutăm. - Începe.
M-am gândit mult în ultimul timp la toate astea.
La ce s-a întâmplat cu ea şi la cel care a ucis-o.
M-am gândit la ce i-aş spune dacă mi s-ar oferi şansa.
- Ce anume ? - Nu i-aş cere să-mi spună motivul.
Ştiu motivul.
A făcut-o fiindcă e bolnav şi fiindcă probabil îi face plăcere.
Probabil îşi justifică acțiunile.
Un astfel de bărbat caută scuze pentru a-şi acoperi faptele.
Îşi va justifica propria-i boală.
Îţi aminteşti când mi-ai spus că parcă aş fi într-un cocon ?
Ca un fluture care se zbate să iasă ?
Poate şi el e într-un cocon. Diferenţa e că el se ascunde acolo.
E întunecat
şi nimeni nu-i poate vedea adevărata față.
I-aş spune că e un monstru şi un laş.
Ce crezi că ți-ar răspunde ?
Mă tem că şedinţa s-a terminat. Trebuie să-mi termin treaba.
Îmi pare rău, doamnă doctor.
Sigur. Cred că avansăm, Kimberly.
Poate la următoarea şedință putem ieşi până în curte.
Mi-ar plăcea.
Ai făcut un ceai foarte bun. Nota zece !
Mulţurnim, doamnă doctor.
- Vreau să vă întreb ceva. - Ce anume ?
Am fost sunată aseară de o agentă, cred că se numea Banks.
Mi-a spus că a fost trimisă aici. Voia să confirm că sunt terapeuta ei.
E ceva ce ar trebui să ştiu ?
-Nu. -Nu.
Bine.
- Weekend plăcut ! - Mulțumim.
AJUTĂ-MĂ, SUNĂ LA URGENȚE !
Gata.
Ai dat de bucluc !
Ai vrut să afli, acum ai aflat.
Trebuie să scăpăm de cadavru. Nu-mi place să lucrez aşa.
Îmi place să fiu grijuliu, minuţios şi să nu las urme.
Aceste tinere trebuie pedepsite.
Nu le pot permite să te influențeze.
Nu pot risca să fii expusă la stilul lor de viață.
Încerc să te protejez, Kim.
Ştii că țelul meu e să-ți ofer ție o viaţă mai sigură
pentru când vei ieşi din cocon.
La ieşirea din crisalidă, fluturele e în cea mai vulnerabilă etapă.
Nu poate zbura până nu trece de ea.
E pradă uşoară pentru păsări şi altele.
Mama ta n-a înțeles asta niciodată.
Nu ne-a ajutat nici la proiectul tău de la ştiinţă în clasa a cincia.
Ai luat locul al doilea şi sunt mândru.
Apoi, când a aflat...
A fost ca şi cum ai încerca să lipeşti cioburile de sticlă.
Ce era să fac ?
Le-ar fi spus polițiştilor, iar ei mi te-ar fi luat definitiv.
N-am făcut decât să te iubesc cât pot de mult în situația dată.
N-ai nimic de adăugat ?
Nu-ţi asumi responsabilitatea pentru ce s-a întâmplat acum ?
Eşti implicată şi e numai vina ta, Kimberly.
Dr Saunders era încă în viaţă dacă făceai ce ți s-a cerut.
Ea n-ar fi depăşit limita.
Uite unde s-a ajuns !
Dacă te comporți ca un copil, vei fi tratată în consecință.
Nu sunt om rău, chiar deloc.
Într-o zi vei ieşi din casă şi vei realiza
că ți-am pregătit o lume mai bună.
Tinerele astea...
Femeile astea nu vor
decât ca tu să ajungi ca ele.
Chiar dacă nu le-ai cunoscut, energia lor există.
N-aş permite una ca asta.
Niciodată ! Eşti fiica mea, cel mai bun lucru al meu.
Mereu am făcut tot ce am putut pentru tine, pentru noi.
Să te ia naiba!
Uşurel...
- Kim... - Propofol.
Aşa...
Haide...
Bun...
Ridică...
- Te sună iubitul ? - Şi ce dacă ?
- Banks. Alo ? - Sunt Kimberly Toombs.
- Mi-ai zis să te sun în caz de ceva. - Îmi amintesc.
Trebuie să veniți să-l arestaţi pe tatăl meu.
- Te-a rănit ? - A ucis-o pe Sophie, fata dispărută.
Cred că a ucis şi alte fete. A ucis-o pe terapeută în fața mea.
Te aud rău. A ucis pe cineva de față cu tine ?
-Da. - Unde e tatăl tău acum ?
E căzut la podea. L-am sedat. Nu ştiu cât durează efectul.
Vreau să pleci de acolo cât mai repede.
Nu ştiu dacă pot. A placat geamurile cu scânduri, sunt blocată aici.
Rămâi la telefon.
-Cine e ? - Fata de ieri, Kimberly Toombs.
A spus că tatăl ei a ucis-o pe Sophie Taylor.
Drace !
- Mai eşti la telefon ? -Da.
Kimberly, ieşi din casă şi du-te cât poți de departe de ea.
Am trimis echipaje. M-ai auzit ?
Da. Am mințit ieri. Ceva e în neregulă.
- Drace... - Kim ?
N-ai pus doza suficientă pentru greutatea mea.
Să ştii că ceaiul de trandafir alb a fost revigorant.
Mama naibii ! Te-am iubit !
- Cum să-ţi dovedesc ? - Du-te dracului !
Nu pleci nicăieri. Aici e casa noastră!
Am chemat poliția ! Le-am spus totul.
Sunt pe drum, te vor aresta. Gata cu secretele, tată.
Uite ce ai făcut cu familia ! Cum ai putut face aşa ceva ?
Prostule !
O prostie !
Putem rezolva problema.
O putem rezolva.
Tată...
Nu...
Nu ! Dumnezeule !
Tată, termină !
Ce faci ? Termină !
Tată, nu face asta.
- Te rog, nu face asta ! - Am luat astea pentru ziua ta.
- Te rog, nu! - Colier afurisit...
Am mințit.
- N-am sunat la poliție. -Nu?
Nu. Am inventat doar. Nu vine nimeni.
Eşti în siguranță aici.
Scumpa mea...
Semeni leit cu mama ta.
Îmi pare rău, tată.
Kimberly !
De câte ori ți-am spus să faci curat după tine ?
Bun...
Am o zi tare proastă.
Mi-ar prinde bine puțină înțelegere.
Eşti fiica mea, s-ar presupune că avem grijă unul de altul.
Eşti fată isteață şi ai potențial.
Ştiu că azi am spus multe lucruri dureroase, scumpo.
Dar, după toate astea, să ştii că n-am fost niciodată mai mândru.
Te-ai descurcat de minune, scumpo.
Îţi plăcea să te ascunzi aici.
Drăguţ...
Acum nu mă ascund.
Vino să mă prinzi.
Asta e fetița mea !
Traducerea: Cristian Davidovici